Og du sier at du ikke husker noe?
Ingenting. Jeg husker at jeg fortalte Eddie at vi trengte sukker, det er alt.
Eddie? Du mener Edward, mannen din?
Ja.
Din manns kropp er hos rettslegen.
Det ser ut som et hjerteinfarkt.
Doktoren er utenfor, venter på å få snakke med deg.
- Og du stelte i hagen? - Ja. Jeg mener, jeg tror jeg...
Vær så snill, prøv ditt beste med å huske, fru Royce.
Jeg fortalte deg, jeg vet ikke.
Jeg husker ikke.
Jeg er redd du ikke er veldig hjelpsomt, fru Royce.
Harris.
Ja?
Hun er fortsatt rystet. La oss gi henne litt tid.
Jeg er bare grundig, det er alt.
Vi har ikke tid.
Du hørte henne, hun glemmer mer og mer.
Harris, hennes gamle mann døde.
Sannsynligvis fordi han er en gammel mann. Det er så enkelt som det.
La oss avslutte dette.
- Tror du ikke vi burde... - Han prøvde.
Unnskyld meg, mine herrer, jeg håper dere ikke planlegger
å holde på pasienten min så mye lenger.
Dr. Joanne Hill, fru Royces lege.
- Hun har hatt en lang natt. - Har vi ikke alle?
Jeg oppfordret henne faktisk til å slutte å kjøre for noen måneder siden,
men hun kjører inn til byen og glemmer hva hun skulle gjøre der.
Jeg mener, hun er helt ufarlig
men førerkortet er en gråsone
når det gjelder demenspasienter.
Det er OK, jeg kjører henne hjem.
- Barnes. - Hva?
Er det ikke jubileet ditt?
Faen.
Det er OK, jeg er nesten ferdig.
Jeg kjører fru Royce hjem.
Gå, gå hjem til Sara, gå.
Etter deg.
Hei. Jeg visste at du fortsatt ville være her.
Du vet at du nettopp overfalt en detektiv.
Jeg må ta deg med ned til stasjonen.
Kom igjen, jeg drar deg hjem.
Jeg vil, men jeg må fullføre dette.
- Da er jeg bare din. - Ryan, det er jubileet vårt.
Jeg vet. Og jeg elsker deg mer enn noen gang.
Kom igjen, gi meg en halvtime. Jeg lover.
Halvtime. OK, ikke mere,
ellers låser jeg deg inne.
Åh, virkelig?
Er du gal?
Spis litt brød, vil du?
Mike Evans. Forvirret igjen.
Jeg kan ikke sette ham i en av cellene fordi de er oversvømte, så...
Mike.
Hva skal vi gjøre med deg?
Jeg vet at det er tøft med datteren din
og hennes transplantasjon, men dette hjelper ikke.
Jeg er ok.
Jeg trenger bare å gå hjem og sove det av, okay?
Jepp, ok, fint. Greit, la ham gå.
Hold deg unna trøbbel.
Og la pickupen din stå der den er.
En gå tur vil gjøre deg godt.
Ok, hva har jeg igjen?
Har du noen jubileumskort?
Der borte.
To tretti.
Takk.
‘’Ikke åpne meg før jeg er tilbake. Ute og kjøper popcorn.’’
[voicemail] Melding mottatt i dag klokka 21:15
[Sara] Hei, når kommer du hjem?
Du sa du ville være tilbake for nesten en time siden.
Jeg kan heller ikke huske om du sa at du likte salt eller søt popcorn.
Er det ikke forferdelig? Gift seks år,
og jeg vet fremdeles ikke hvilken popcorn du liker.
- Uansett, jeg... - [dekk som hyler]
[krasj]
God ettermiddag.
Hvor lenge har jeg vært sovet?
Et par timer.
Ser ut som om du trenger et par timer til.
Yeah.
Du behøver ikke være her hele tiden.
Vi kan passe på henne.
Vet du hvem som la denne her?
Nei.
Funnet noe?
De er kuttet og tørket.
Så han bare kollapset.
Det er hva legen tror.
Har sett det før. Må ha vært spenningen.
Ja, og jeg trodde fisking skulle være avslappende.
God morgen.
Hvem er det?
Jack Dowling, kollapset mens han fisket.
Må jeg gå ned dit?
Jeg registrerte den.
Kom igjen, jeg kjøper en kaffe til deg.
Min gamle far pleide å fiske.
Jeg har aldri sett poenget.
Bare å sitte der og vente på at noe skal skje.
Du ser trøtt ut.
Jeg fant denne.
På Saras rom.
Jeg forstår hvorfor du er sint.
Jeg forstår.
Da min gamle far døde, mamma, gråt i flere dager
fordi han forlot henne.
Du kan ikke la det plage deg.
Du kan ikke tro at alle er imot deg.
Dette...
Det er bare en tapt bok.
Kanskje du bør ta deg litt mer fri.
Hva tror du?
Barnes?
Så de avsluttet saken, som hjerteinfarkt.
Du ser forvirret ut.
Kanskje jeg er det.
Hva trenger du, Ryan?
Jeg trenger bare vite om det har vært noen andre besøkende
de siste par dagene foruten meg eller familie?
Ikke som jeg vet om. Jeg er ikke klar over dette.
- Bare gi meg de listene. - Jeg har ikke tilgang til de listene.
Ryan, stopp, jeg kan ikke... Jeg prøver å hjelpe deg!
- Jessica, vær så snill! - Ryan.
Jeg vil vite hvem som har skrevet dette.
Jeg forstår at du er opprørt, men du kan ikke bare buse inn her.
La meg få listene, Jessica.
Jeg vil se henne.
Hvor er hun? Hvor er hun?
- Få sikkerhetsvakten hit, Daniel. - Gå hjem, Mike, du er full.
Nei, det gjør du ikke, hvor er hun? Er det her?
Eller her? Vel, hvor er hun?
Du kan ikke hjelpe oss, så jeg tar henne men til et sted som kan.
Å, så nå vil du hjelpe henne?
Skjønner du hva hun gjennom gikk
da du satt i fengsel?
Du er en forferdelig far, Mike.
Ikke gjør dette verre enn du allerede har.
- Bare gå... - Hold deg unna meg, vil du?
Holly.
Det er pappa, kom med pappa.
Jeg er ikke ute etter trøbbel.
Jeg vil bare se datteren min.
- Michael... - Kom igjen, kom med pappa.
Holly.
Holly, vær der du er, baby.
Du kan ikke hindre meg fra å hjelpe datteren min.
Holly.
Han angrep en pasient.
Du drar.
Pappa...
Bare gå.
Slipp meg!
Så det er slik du takler ting,
ta et slag til hvis det får deg til å føle deg bedre.
Yeah?
Si noe annet.
Fortsett, si en ting til.
Jeg ville bare se datteren min.
Hun er der inne. Hun trenger meg.
Min kone er i koma på grunn av deg!
La meg være, vil du?
Ryan!
Ryan, vær så snill, stopp.
Få han vekk fra meg!
Ryan!
Hva faen er det gjør du?
Du, GÅ NÅ!
Går det bra?
- Er du dum? - Hva?
Jeg kan ikke fortsette å rydde opp etter deg hver gang du går etter ham.
Jeg var hos Sara, han var der, så jeg taklet det.
Du taklet det.
Er det du gjøre med det, er det?
Hvis han anmelder deg, blir du suspendert.
Forstår du det?
Forstår du?
Ikke bekymr deg om meg.
Hvordan er det Sara?
Hun er uforandret.
Du behøver ikke å spørre hver dag.
Ja?
[mann på radio] Vi har en situasjon
hjemme hos Royce.
Vi er på vei.
Vi ringte vannverket for å få stengt av vannet.
Naboen hennes sa at vannet strømmet nedover stien.
Det var da han fant henne.
Vannet kom fra en utvendig kran der borte.
Han slo den av og kalte det inn.
Bortsett fra det har ingen rørt noe.
To drap på to dager.
Litt av en tilfeldighet.
Kunne det bare ha vært alderdom, ikke sant?
La oss vente på rettslegens rapporten. Hun er på vei.
Kan du håndtere dette?
Yeah.
Forrige gang jeg så henne var...
Var den natten Saras var utsatt for ulykken.
Hun visste ikke hvilken ukedag det var da, stakkars gammel jente.
Kanskje dette var til det beste, sir?
Dårlig valg av ord.
Hun kan ha sklidd, slått seg selv i svime.
Ingen sår etter fallet.
Det er heller ingen tegn på kamp.
- Jeg vil si naturlige årsaker. - Takk, doktor.
Det er en liten punktering på baksiden av nakken hennes.
Hva?
Kanskje det ikke er noe, men det er verdt å se nærmere på.
Harris, be om en fullstendig toksikologirapport
på begge Royce-ene.
Jeg fant denne på kjøkkenet.
Den var åpnet på dagens dato. Trodde det kunne være nyttig.
Samme ting hver dag.
Det er akkurat det samme.
Be bønner, pensjon, til legen, handle.
Side etter side.
Da vi fant henne, visste hun knapt sitt eget navn.
Hvorfor gå til legen hver dag?
Vil du besøke Hill?
Nei, la oss se fru Dowling først.
Flott, fru Dowling.
Jeg forstår ikke.
De fortalte meg i går at Jack hadde hjerteinfarkt.
Ja. Legene tror det var årsaken til
at mannen din druknet i elven.
Men...
Det har vært en serie av hjerteinfarkt.
Vi setter pris på all den hjelpen du kan gi oss.
Merket du noe rart i det hele tatt,
som førte fram til din manns død?
Han var ikke en frisk mann mot slutten.
Jeg er sikker på at han ville ha ønsket det velkommen.
Han drakk og røykte siden han var gutt.
Når jeg tenker på det nå, er jeg overrasket over at han ikke hadde et hjerteinfarkt for 10 år siden.
Kanskje dere bør spørre Dale Jacobs.
Hvorfor?
Dale fisket alltid med Jack. Han var der den dagen.
Jeg antar at dere visste det, detektiver?
Takk for hjelpen.
Rapporten sa at han var alene.
Ok, flott, takk.
Dale Jacobs bor på Lemington Drive med barnebarnet.
Amanda.
Yeah. Kjenner du henne?
Vi var venner som barn.
Er du sikker på at de stengte stien til bakhagen til Royce?
En offiserer er på vakt til vi vet...
Har det.
- Ta henne med ut! - Bestefar, vær så snill.
- Ta henne med ut! - Vær så snill, bestefar.
Dale?
Hvem er du?
Det er Ryan. Dette er detektiv Harris.
- Kan du legge den ned? - Riktig.
Vel, det er en ukjent kvinne der inne,
og hun vil ikke la meg se min kone.
La oss se om vi kan ordne det.
Bare legg den ned først.
Ryan, ikke vær bekymret, han er bare forvirret.
Bestefar, bestemor gikk bort for lenge siden, OK?
Vær så snill, Dale, slapp av.
Jeg vil slappe av når du finner min kone!
Min kone.
Ruth. Jeg var i begravelsen.
Husker du, det er meg, Ryan.
Yeah.
Amanda?
Jeg er her, det er ok, bestefar.
- Hva gjorde jeg? - Det er i ok, det er ok.
- Hva gjorde jeg? - Det spiller ingen rolle.
Vi ville spørre deg om dine fisketurer med Jack Dowling.
- Jack? - Er alt ok?
Kim, kan du gå inn, takk?
Han hadde hjerteinfarkt. Han ble funnet død ved innsjøen.
Ryan, jeg trenger inhalatoren min.
Den er i bilen.
- Er du sikker? - Ja. Han har det bra, fortsett.
Fru Dowling fortalte oss at Dale også var der,
så vi kom bare for å stille noen spørsmål.
Det var meningen at han skulle være med, men han hadde en dårlig dag den morgenen.
Tok litt tid å roe ham ned.
Han tilbrakte hele dagen i stolen sin.
Hvor lenge har han vært slik?
Et par år nå. Vanligvis er det håndterbart
men nå og da har han disse utbruddene.
Tablettene hjelper ikke lenger.
Bestefar, vent!
Ryan, det er ikke ment at han skal kjøre.
- Bli her, jeg drar. - Vær så snill, pass på at han har det bra.
Han vil ikke skade noen.
Faen.
Litt av en utsikt.
Jeg malte dette en gang.
Nå kan ikke fingrene mine holde på penselen slik de pleide.
Jeg kan ikke engang male et bilde til Amandas bursdag.
Det er fredelig.
Jeg tror vi tar det for gitt.
"En time er havet mellom andre og meg.
Hos dem ville ly være."
Jeg så det skrevet på en rund stein en gang.
Noe av det de selger i gavebutikkene ved sjøen.
Det er de små tingene vi husker.
Det blir bare verre med meg, vet du.
Medisin regninger, omsorgsboliger.
De skal mate meg som en baby.
Jeg vil bare føle meg viktig for noen.
Det ville vært bedre om jeg ble borte.
Om ikke for meg, i det minste for Amanda.
Dale, jeg forstår hva du går gjennom.
Etter Sara, jeg bare...
Jeg sluttet å snakke om altmulig.
Først var det...
Det fikk meg til å synes synd på meg selv, men det ble bare en måte å komme videre.
Hør...
Du har noen hjemme
som elsker deg og bryr seg om deg.
Så hvorfor lar du meg ikke kjøre deg hjem
så hun kan se deg?
Greit?
Bare ring oss hvis du kommer på noe.
Er du sikker på at du klarer å håndtere ham på egen hånd?
- Ja, vi har det bra. - Ok.
Takk skal du ha.
- Detektiv...? - Å, det er Harris.
Jeg er ny.
Jeg skjønte det.
Hei...
Hei, kjære.
Ryan, samlingen min, bak her.
Dette er min plass.
Det er her jeg jobber.
Jeg har lys, lys, lys,
og det er her jeg maler alle maleriene mine.
Denne?
Her.
Du kan ta det.
Det er en gave.
Jeg elsker det.
Royce’s testamente er på vei over.
Jeg har et forslag, du kan beholde inntil videre?
- Så klart. - Det gir meg en unnskyldning for å svinge innom.
- Greit. - Det er vakkert.
Begge Royce-ene har nylig gjort endringer i testamentet sitt.
De hadde en felles bankkonto.
De overlot mesteparten av pengene sine til BCA.
- Blackrock Church Association. - Riktig.
Jeg har snakket med Dan's bank.
Han ga også nylig donasjoner til kirken.
Det er mer.
Denne fyren, pastor James Shaw.
Tvunget til å forlate sitt siste prestegjeld på grunn av økonomiske uregelmessigheter.
Virker ikke som de har mottatt
en del av arvepenger.
Hallo?
Det er ingen her.
Hver av disse gullplakettene har et navn påskrevet.
Herr og fru Royce. Jack Dowling.
De har alle en.
Kan jeg hjelpe dere?
Jeg er redd vi er stengt for oppussing.
Det ingen gudstjeneste her før taket er ferdig.
- Vi er ikke her for gudstjeneste. - Åh.
Hva kan jeg hjelpe dere med da?
Detektiv Harris, dette er detektiv Barnes.
Vi er bare her for noen spørsmål.
Mm-hmm.
Menneskene på disse plakettene,
de har gitt penger til kirken?
Det er korrekt. Velgjørere har privilegiet med
å ha navnet sitt på minnesøylene for alltid.
Hadde du et nært forhold
til alle disse menneskene?
Beklager, hvorfor er dere her igjen?
Bare for å stille noen spørsmål.
Hvor godt kjente du fru Royce?
Hun og Edward var hengivne tilbedere
siden de trakk seg tilbake til Blackrock.
Og Mr. Dowling?
Tragisk, men det var ikke en overraskelse.
Den stakkars mannen var gjennomsyret av problemer.
Var han ikke det?
Er det alt, mine herrer?
Eller kan jeg hjelpe dere med noe annet?
Nei, det var det.
Hvordan kom plakett til Dowling’s opp så raskt?
Hva er den til?
La oss komme tilbake til kontoret. Det er noe jeg trenger å sjekke.
Hva skal dette bevise?
Bare ta den opp.
Husker du Royce’s hus for to dager siden?
Dette er huset deres for to år siden.
Ja, så?
Legger du merke til noe som er annerledes?
Stillaset.
Mike Evans.
Vi har en beruset sjåfør på vei inn.
Kan du gjøre klar en celle, takk?
Det hele var så raskt. Jeg har nettopp mistet...
Skjønner du hvor mange mennesker du kunne ha drept?
Vekk fra meg!
Hva faen mener du?
Kjenner jeg deg?
Ryan! Han er ikke fyllekjøreren.
Hun er.
Du trenger seriøs hjelp, kamerat.
For faens skyld.
Bare skriv henne inn.
Går det bra med deg?
Hva handlet det om?
Bare glem det.
Du er heldig at han bryr seg.
Han ville ikke gjort det for noen andre.
Ja, jeg vet.
Så, jeg sier, i morgen venter vi og ser hva pastoren gjør.
Skal vi sette en mann på ham og en på Mike Evans?
Hold et med øye med begge to? Men vi har ikke noe på pastoren ennå.
Hva med plakettene? Og donasjonene?
Pokker ta dem.
Vi trenger harde bevis, noe konkret.
Jeg håper du har rett
og ikke bare ville fokusere på Evans
på grunn av hva som skjer.
Jeg har akkurat hatt en interessant samtale med ordføreren.
Om kirken...
Vent med pastoren med mindre du får noe håndfast.
Og hvis du får det, tar du med til meg først.
Ellers slutter denne etterforskningen her.
Vi tror vi kanskje kan ha noe.
Tror er ikke nok!
Vent.
Hva?
Hadde ikke Dowling et overskudd av insulin i blodet?
Yeah. Men han hadde diabetes.
- Og Royce-ene? - Samme.
Se på dette.
Fru Royce var ikke diabetiker.
Det er beviset vårt.
Få en liste med en gang over alle som har dødd
det siste året av diabetes.
Bekreft at de alle hadde samme insulindose.
Så for øyeblikket kan vi bare bevise at fru Royce ble drept.
Vi må prøve å knytte begge Royce-ene til Dowling,
ellers ser det ut som om de døde av overdose ved et uhell.
Med deres alder og diabetes, kan det stemme.
Drapsmannen vet at insulinet skjuler det.
Jeg skal sjekke sykehuset
og andre steder som lagrer insulin.
Tror du at vi burde se på andre velgjørere av kirken?
Lage en liste.
La oss ikke sette oss noe Håp om en morderprest.
Er du fremdeles overbevist om at det er Evans?
Jeg vet ikke.
Han er ikke så beregnende.
Opptatt gutter?
Toksikologirapport, sir.
Det antyder at vi har med drap å gjøre.
Vi har bekreftet at alle ofrene hadde insulin i seg.
Med deres alder og helseproblemer,
var det akkurat nok til å drepe dem.
Alle unge og friske, kunne ha overlevd.
Vi vet at han bare kommer etter OAP
med pågående helseproblemer.
Enkle mål å gå etter de sårbare.
Imponerende.
Ring meg hvis dere finner noe.
Og begge, ta en dusj.
Det lukter som om noen har dødd her inne.
Godt jobba.
Akkurat.
[voicemail] Du har en lagret melding.
Hei, når kommer du hjem?
Du sa du ville være tilbake for nesten en time siden.
Jeg kan heller ikke huske om du sa at du likte salt eller søt popcorn.
Er det ikke forferdelig?
Hei Ryan.
Jeg har de listene du ba om.
Ingen uventede besøkende.
Bare familie, sykehusansatte og deg selv.
Takk.
Det betyr mye.
Alle passer på deg.
På dere begge to.
Ja, jeg vet.
Jeg beklager at jeg mistet kontrollen.
Det er greit. Jeg forstår.
Jeg vet hva du går igjennom.
Du må stole på meg og ta til deg noen gode råd og få deg litt hvile.
Hvordan går det på jobb?
Vi begynner å komme videre med en sak.
Føles godt.
Når jeg er der, tiden bare...
stopper ikke et sekund.
Og så kommer jeg hit og ser henne slik og...
Hun vil komme seg gjennom dette.
Jeg vet at hun vil.
Jeg håper virkelig hun gjør det.
Så jeg skriver det bare ned.
Det får meg til å føle at jeg vet hva jeg skal gjøre.
OK, så jeg tror det viktigste poenget å forstå her
er at Dale styrer sine impulser ved å observere rutiner.
Og disse rutinene gir ham trøst
og en sjanse til å legge merke til at man begynner å glemme ting.
Vil du si at du legger merke til at
sinnstilstanden din begynner å endre seg?
[Dale] Det bare skjer. Det er ingen advarsel.
Det ene minuttet er alt i orden og det neste...
Og det er verre om kveldene.
Ja, det er solnedgang.
Det er faktisk tiden på døgnet når man lider av Alzheimers
og demens føler seg mest forvirret,
fordi når sollyset svinner,
kan også bevisstheten.
Det er faktisk en evolusjonær egenskap
at vi alle har arvet.
Men for demenspasienter blir den akutt økt.
OK, og med den bemerkningen er tiden ute, er jeg redd,
så vi sier at det er alt for i dag.
Men jeg gleder meg til å se dere alle sammen neste uke.
Takk, doktor.
Detektiv.
Vil du komme inn på kontoret mitt?
Ja.
Så, detektiv, hva kan jeg hjelpe deg med?
Mike Evans. Han er vanligvis i din gruppe.
Ikke i dag. Han er med regelmessig.
Åpner han seg opp for deg som de andre gjør?
Jeg kan egentlig ikke gå i detalj
om hva en pasient sier i terapi sesjonene mine.
Det er privat og konfidensielt, det bør du vite.
Er det ikke unntak hvis andres liv er i fare?
I en hvis grad, ja.
Men kan du bekrefte det?
Nei. Nei, ikke ennå.
Jeg forstår ditt hat mot Mike
og jeg vil virkelig hjelpe, men jeg vet ærlig talt ikke hvor han er.
Dette handler ikke om min kone.
Det handler om noe annet.
OK, um...
Han er ikke i den mest stabile tilstanden, mentalt.
Han... han snakker sjelden i sesjonene, å si han åpner seg er å overdrive.
Noen ganger stormer han ut halvveis i sesjonen
og de eneste virkelige samtalene jeg har hatt med ham
handler om datteren hans.
Snakker han med noen andre i gruppen?
Bare Mr. Jacobs.
Dale.
Ja.
Kjenner du ham?
Ja, jeg kjenner familien.
Jeg vet at Mike ikke er den mest populære personen i byen,
men han har hjulpet Mr. Jacobs
til å kontrollere noen av utbruddene hans.
De to ser ut til å forholde seg til datteren til Mike,
Dales barnebarn.
Oh, de dro nylig på fisketur sammen,
Tror jeg.
Evans deltok i rådgivning, men ingen tegn eller kontakt siden forrige besøk.
Jeg tror jeg vet hvem som kan finne ham.
- Hvem? - Dale Jacobs.
Jeg så gjennom alle journalene.
Det var et innbrudd på sykehuset for rundt ni måneder tilbake.
Nåler, morfin, fentanyl, oksykodon,
midazolam og insulin.
Alt på listen over manglende elementer.
Gjett hvem som ble brakt inn for det?
Mike Evans.
Jeg registrerte saken.
Hvis du finner ham, bring ham inn.
Men ikke gjør noe dumt.
Det må være ham, men hvorfor?
Hvilken tilfredsstillelse kan han få ut av det?
Jeg undersøkte saken. Det begynner med døsighet, så sovner du,
bortsett fra at du aldri våkner igjen.
Ja, det er verre måter å dø på.
Tror han at han hjelper dem?
Nei, det kan ikke være motivet hans for disse mordene.
La oss sjekke om alle ofrene er på transplantasjonslisten.
Kanskje Holly var før dem i køen og Mike drepte dem for å få fortgang i sakene.
Jeg har sjekket allerede. Ingen var foran i køen.
Det mangler noe her.
- Jeg må å snakke med Dale. - Vil du ha meg med deg?
Alene. Det er mindre stressende for ham.
Hei.
Hei, hvordan har du det?
OK, ja.
Dale og Kim?
Kim er hos faren.
Bestefar er, ok.
Han har hatt bedre kontroll siden, vet du.
Yeah.
Hvordan har du det?
Er det noen fremgang?
Fortsatt det samme.
Legene gjør alt de kan, men...
Kom faktisk for å snakke med Dale, om hans terapisesjoner.
- Er han her? - Ja, han er der bak og maler.
Hei.
Hei, når kommer du hjem?
Jeg visste at du fortsatt ville være der.
Du sa du ville være tilbake for nesten en time siden.
Er det ikke forferdelig?
Hei, når kommer du hjem?
Sa at du ville være tilbake for nesten en time siden.
Ryan, det er jubileet vårt.
Gi slipp på meg.
- Hvordan er han? - Kan være en knekt nese.
Han vil få et helvetes blåmerke, men forhåpentligvis ikke noe alvorlig.
Hei. Hvordan går det?
Jeg fant dette for et par dager siden.
Jeg tenkte ikke så mye på det, men nå...
Vi hadde våre problemer, men...
Hei.
Ryan?
Lov at du fanger den som gjorde dette.
Jeg vil. Jeg lover.
Takk.
Neste gang ring etter assistanse
før du løper inn i skogen etter en bevæpnet morder.
Hvordan går det med Amanda?
Mestring. Sliter Ingenting vi kan gjøre.
Ballistikk?
Ingen resultater.
Så du noe?
Skjedde så fort.
Kom akkurat ut av ingenting.
Du beviste at en morder eksisterer.
Ja, han kjente området godt.
Og smart.
Etterforskerne har søkt i skogen, fant ikke noe.
Vi har startet arbeidet med lokalbefolkningen som eier våpen.
Det er sendt ut etterlysning på Mike Evans.
Han har hatt våpenlisens siden sommeren '96.
La oss bringe ham inn. Det er nok.
Vi ser på huset hans og arbeidet hans.
Vi har teppeovervåking på telefonene hans.
Vi venter på at han dukker opp.
Ryan.
Jeg vet at du vil at det skal være ham.
Han skulle ha drept meg i skogen.
Faen.
La oss gå.
Kan vi få en kommentar om de nylige skytingene, detektiv?
Ingen kommentarer, gutter. Jeg vil svare på alle spørsmålene dine i kveld på konferansen, OK?
Det er rykter om at en drapsmann er på frifot?
- Kan du bekrefte eller avkrefte dette? - Ingen kommentar. Bli kvitt ham.
Ok, gutter, det er det, fortsett...
- Sir, tror du ikke publikum fortjener å vite... - Avgårde med dere!
Takk skal du ha!
Ryan, hun har blitt verre.
Jeg prøvde å ringe deg.
Hun har utviklet en infeksjon i blodet.
Vi gjør alt vi kan.
Hun er stabil nå, men det ser ikke bra ut.
Når kommer spesialisten?
I morgen.
Hva mener du i morgen?
Jeg vil ha ham her nå!
Hør, Ryan, dette stedet er fullt av mennesker som trenger hjelp.
Jeg har vært vitne til alt. Nittiåringer som har overlevde et dusin hjerteinfarkt,
mennesker som overvinner kreften,
folk som våkner opp fra koma etter mange år.
Så det er håp?
Jeg sier ikke at det ikke er det.
Jeg sier bare at du må være forberedt på det verste.
Fordi de menneskene er like sjeldne som lottovinnere.
Beklager, jeg må dra hjem.
Det har vært en lang dag, og jeg må være tilbake i morgentidlig.
Vi har Evans i syne.
En nabo ringte det inn,
Coldwater Lane, for ti minutter siden.
Han er bevæpnet, husker du?
Faen.
Jeg trenger en ambulanse til Stanton Street, fort.
Jeg er ok.
Bare gå etter ham.
Faen.
Ok, ok.
Jeg vet at du hater meg for det jeg gjorde.
Jeg kan ikke endre det.
Har du noen barmhjertighet følelse,
hjelper du meg med å redde den lille jenta mi.
Jeg våkner opp...
Jeg våkner opp hver dag...
tenker på hva jeg gjorde.
Hvordan jeg såret deg.
Ber at du våkner.
Jeg beklager. Jeg beklager.
- Det er litt sent å beklage. - Nei. Nei, nei, nei, det er det ikke.
Jeg hater meg selv.
Men jeg elsker den lille jenta mi.
Jeg vet at dette blir siste gang...
Jeg vet at det blir siste gang jeg noen gang får ser henne igjen.
Men du...
du kan hjelpe henne med å få et liv å leve.
Svar meg på en ting.
Hvorfor drepte du meg ikke ved Dale’s?
Jeg har ikke drepte noen.
Nei, nei, nei, hva har du gjort?
Hva har du gjort, hvorfor gjorde du det?
Svar meg!
Jeg er lei meg for det med kona di.
Nei, nei, bli hos meg. Bli hos meg, bli hos meg.
Oppholde seg...
"Hvis alt har gått etter planen,
vil du frakte meg bort.
Jeg har vært en forferdelig person, og en forferdelig far.
Jeg har såret mange mennesker.
Jeg beklager alt det jeg har gjort
og jeg forventer ikke at du tilgir meg.
Jeg forventer ikke at noen tilgir meg.
Jeg vil at livet mitt skal ha betydd noe.
Donorkortet mitt beviser at hjertet mitt passer perfekt
for Hollys transplantasjon.
Jeg har bare en ting igjen å gi.
Og hvis det er vellykket, har livet mitt hatt et formål
så datteren min kan leve.
Hvis du kunne dø for å redde kona di, er jeg sikker på at du ville gjort det.
Sykehuset vil ikke bryte reglene.
Lov meg at du vil kjempe for det.
Hvis ikke for meg, så for Holly.
Jeg ber deg om å redde den lille jenta mi.
Hun fortjener ikke å dø.
Hun har et helt livet foran seg.
Hallo?
Jeg er så lei meg, Ryan.
Vi måtte flytte henne over til livsstøtte ellers ville hun ha...
Er det noe som kan gjøres?
For øyeblikket... Nei.
Burde ikke du hvile?
Det gjorde jeg, men jeg kjedet meg.
Så, Holly Evans klarte det da?
Yeah.
Kirurgen sa at hun vil bli helt frisk.
Det er flott.
Jeg tror ikke Evans gjorde det.
Hva? Hvorfor?
Før han døde fortalte han meg at han ikke har drept noen.
Hvorfor skulle han lyve om det med sitt siste åndedrag?
Det er Mike Evans vi snakker om.
Jeg trodde du ville blitt mer lettet.
Ja jeg vet. Men etter å ha sett hva han ofret for datteren sin,
det er ikke en kaldblodig morderes personlighet.
Hva har vi ellers? Hva med Dr. Hill?
Allerede klarert.
Hun hadde en av sine terapisesjoner på den tiden.
Så det er slik helter ser ut.
Godt gjort, gutter, dere kom i overskriftene.
OK, hva er problemet?
Ikke overbevist.
- Om hva? - Saken.
Alt vi trengte ble funnet i Evans hage.
Det er gjort.
Det er noe med det omsorgshjemmet.
Det hele er koblet sammen på en eller annen måte.
Hvordan?
Royce’s, Dale, Evans, Dowling.
De var der alle sammen.
Det er koblingen vår.
Hvordan har du det i livet nå, Ryan?
- Det samme. - Hvordan er det?
Jeg har det bra bare jeg kommer gjennom dagen.
Hjelper medisinen i det hele tatt?
Jeg har fortsatt mareritt, men...
Jeg er vant til dem nå.
Og kona...
er hun fremdeles på livsstøtte?
Ja.
Jeg ser henne stadig i en menneskemengde
og så forsvinner hun bare.
Hun er...
Hun ser på meg, følger meg overalt hvor jeg går.
Jeg vet at det ikke er ekte, men jeg vil ikke våkne.
Det er vakkert, er det ikke?
Hvilken by?
Antwerpen, Belgia.
Min bestefar bodde der.
Jeg pleide å besøke ham hele tiden som barn.
Jeg beklager, kunne du bare...
Unnskyld meg et øyeblikk.
Ja, klart det.
Faen.
[Mike på tape] Jeg forstår at dette er den eneste måten å redde min datterens liv på.
Det er ingen annen måte.
Derfor kjenner jeg oss begge.
Hallo?
Jessica, det var for ca. ni måneder siden,
det var et innbrudd på sykehuset, ikke sant?
Hva?
Nåler og en pose full av medikamenter.
Ja, men Mike Evans var...
Glem Evans. Hør, var det noe som ikke stemte?
Ryan, det var for ni måneder siden.
Jessica, vær så snill, prøv å husk.
Vel, den gangen syntes jeg det var rart
at det skjedde på det nøyaktige øyeblikket
sikkerhetsfolkene byttet skift. - Noe annet?
Det er omtrent den eneste tiden på dagen
at noen kunne klare det.
- Har du det bra? - Ja, jeg har det bra.
Jeg skal bare reise hjem.
Jeg ringer deg snart, ok? Bare...
Hva gjør du, hvor er jeg?
Du vil forstå det om kort tid.
Forstå hva? Du drepte de menneskene.
Jeg var 21 år da jeg møtte Giles første gang.
Jeg løp opp de store steintrappene
for å komme til klassen min og jeg hadde denne latterlige kjolen på, så jeg skled.
Jeg falt bakover og det var Giles som tok meg imot.
Og det var det.
Jeg mener, jeg bokstavelig talt falt for ham akkurat der og da.
Og vi hadde Amy da vi var veldig unge.
Hun gjorde alt 100 ganger vakrere.
Og så ble Giles syk
og i de dager,
var demens var mye vanskeligere å behandle
så tilstanden hans eskalerte veldig raskt.
Han var alltid så rastløs.
Demenspasienter er veldig vanskelige å passe på når de er unge.
De eneste gangene han var rolig
var da han lekte med Amy.
Han visste alltid hvem hun var, men han ofte...
Han glemte ofte hvem jeg var.
Han ble så beskyttende ovenfor henne.
Noen ganger var det nesten som om han trodde han trengte
å beskytte henne mot meg, som om jeg var en slags trussel.
Selvfølgelig ville han ofte bare gå for seg selv.
Du vet, du av alle mennesker burde ha et forholde til dette.
Du har mistet kona di...
Min kone er ikke død!
Hva gjør du?
Hvor er vi?
Hva gjør vi her?
Du har ingen anelse om hvordan det egentlig er
å se dine kjære falme bort.
Eller i Giles tilfelle, for å se hans tanker bare forsvinne
til det punktet der de ikke aner hvem du er lenger.
Og de kan forårsake skade på seg selv.
Og andre.
Så jeg gjorde det til min oppgave å ta vare på disse menneskene.
Da Giles ble lagt inn på sykehuset,
ville jeg besøke ham så mye jeg kunne.
Jeg ville ta med Amy for å se ham,
men det var vanskelig for dem, også.
Så jeg ble bare sittende der alene i timevis.
Akkurat som med Sara.
Bare vente på at noe skal skje.
Du ber om at hun skal bli bedre.
En natt da Giles var hjemme,
våknet han og tok jenta mi fra barnesengen hennes.
Jeg sov.
Jeg kunne ikke passe på ham hele tiden, det var umulig.
Alt jeg noensinne ville ha var en datter,
en liten beste venn,
og hun ble tatt fra meg.
Så du skjønner, jeg er ingen morder.
Det var en barmhjertighetshandling.
Pasientene mine ble lettet fra sine smerter.
Det gjør det ikke riktig.
- Hvem gir deg autoriteten? - De gjør.
- Hva? - Det er deres avgjørelse.
Og Evans? Hva med han?
Vel, det var lett fordi du ville at det skulle vær ham.
Du er syk.
Du tror det er...
Hos Dale's.
Det kunne ikke ha vært deg.
Du tror virkelig ikke at jeg kunne ha gjort dette alene, gjør du vel?
Nå er det nok.
Hvorfor?
Hør på meg, Ryan.
Joanne passet på faren min da han var syk.
Vi brukte tre år på å se på ham og se på at han bleknet bort.
Da moren min fikk diagnosen,
Ville jeg ikke at hun skulle lide på samme måte.
Joanne hjalp henne... bare dø fredelig...
med verdighet.
Er det din begrunnelse
for å gå på drapsorgie?
Du tror du kan gå rundt å spille Gud,
bestemme hvem som lever og hvem som dør?
Vi bestemte ikke.
Vi ga dem et alternativ.
De tok sine egne valg.
Ryan, vi tok deg med hit for å prøve å snakke fornuftig med deg.
Jeg trodde du ville forstå
etter alt som har skjedd med Sara.
Jeg mener, hva har du fått igjen for alle disse månedene
av å se på at hun forsvinner bort?
Du våger ikke bruke Sara som en årsak...
Ryan, hun kan ikke reddes.
Vi tenkte på måter å hjelpe, stol på meg.
Stole på deg?
Nei.
Du var som en familie for meg!
Vet du hva, Ryan?
- Ingenting av dette betyr noe
fordi jeg ikke kan la deg avslutte dette.
Vi har mye større planer enn deg!
Joanne, vær så snill.
Han er ikke med på dette.
Vi må dra.
Nei, han kommer etter oss.
Vi var begge enige, ok?
Vi begynner på nytt, bare du og meg.
Vi må gå nå.
Nei... de vil komme etter oss.
Jeg er ikke villig til å ta den risikoen.
"Seriemordere dømt til livet,"
det er hva overskriftene vil si.
Joanne, du er ingen morder. Gi meg pistolen!
Nei.
- Gi meg pistolen. - Vær så snill, John, ikke gjør dette.
Gi meg pistolen!
Nei, nei!
Det er deg!
Du fikk meg til å gjøre dette!
Joanne, det er over, ok?
Bare legg ned pistolen, vær så snill.
Jeg kan ikke gjøre dette uten John.
- Jeg kan ikke... - Joanne, hør på meg.
Jeg kan hjelpe deg.
Bare legg pistolen ned, ok?
Hør på meg.
Vær så snill.
Joanne...
Joanne, hva gjør du?
Joanne!
Joanne, hør på meg.
Joanne, vent! Joanne!
Joanne, nei, vent!
Joanne!
Joanne, nei!
Bli hos meg. Se på meg.
Bare la meg være.
Nei, nei, nei.
Jeg skal få deg til sykehuset.
Det er ok.
Jeg er ikke redd.
Nei.
Hold ut, hold ut.
Hei.
Hvis du trenger noe, er jeg her.